El projecte PhyTracer és un projecte que de fet vol utilitzar la física
com a traçador de canvis d'innovació docent a la nostra universitat.
El projecte naix amb la idea, primer de tot, de poder fer una reflexió
analitzant el perfil de l'estudiantat que tenim a la signatura de Física 1,
que és una signatura transversal que es troba pràcticament a tots els
graus que es donen a l'UPC.
Llavors, pensàvem que era una signatura que podia donar observació
i resposta basada en una estadística robusta.
L'objectiu principal del projecte són la involucració de l'estudiantat
durant la diferent fase de la signatura,
que no fos una participació passiva sinó que es poguessin involucrar de
manera activa,
i també introduir noves metodologies que donéssim aquesta possibilitat,
però metodologies basades en una recerca.
La nostra idea és aplicar el Scholarship of Teaching and Learning,
que seria una manera de fer recerca en la docència i en la física,
per poder escollir la metodologia que s'estan utilitzant,
però que més s'adaptarien al tipus d'alumnat que tenim a la nostra escola.
El projecte és dur a terme en dues escoles principals,
que són l'Escola d'Enginyeria Industrial, que està a la vinguda
diagonal,
i l'escola de Barcelona Est, que està a diagonal mar.
La vam escollir perquè entre elles comptàvem més del 24% de l'alumnat de
nou ingressos de tota l'UPC,
perquè són escoles que donen juntes 9 graus diferents, 7 a l'EEBE i 2 a
l'ETSEIB.
La primera idea era això d'involucrar i implementar un grup de recerca en
docència i en la física,
perquè dintre del departament hi havia un professorat que portava anys
aplicant experiment i petits canvis a la seva assignatura,
però estaven buscant una manera de coordinar i d'harmonitzar aquesta
activitat,
també basada sobre una reflexió i estadística.
Una de les activitats principals que s'està realitzant durant aquest
primer semestre
és fer una anàlisi estadística juntament amb l'estudiantat de nou ingrés,
i fer una enquesta i observació a les classes per veure quin tipus de
metodologia s'utilitza en les nostres classes
i també l'alumnat, quina dificultat té, perquè és un alumnat de nou
ingrés, venent directament de l'institut,
llavors entren per primera vegada a l'universitat,
això comporta també una manera diferent d'estudiar i d'apropar-se a
la disciplina.
La UPC és una universitat fonamentalment presencial i aquesta
és la nostra fortalesa,
és la nostra experiència i és la nostra expertesa.
Creiem que hem de treure profit d'aquest factor humà, d'aquesta
presencialitat,
en aquest nou segle XXI on la docència virtual també té un pes
específic molt important.
Per això volem fer una reflexió, repensar i posar en valor tota la
nostra experiència
i expertesa en la presencialitat en el factor humà i reflexionar sobre
aquesta docència presencial,
donant un nou rol al professorat i a l'estudiantat.
El nostre objectiu, humil, és aconseguir una experiència de
aprenentatge molt més activa
i aquí és on ens adonem també que la estructura de la universitat,
l'arquitectura,
condiciona aquest model de aprenentatge.
I per això les escoles, en aquest cas l'EEBE també,
estem fent una reflexió sobre aquest model arquitectònic,
aquest model de cadira fixa que realment fomenta el model de càtedra
i va en detriment d'aquest aprenentatge amb metodologies més
actives,
que és el que realment volem potenciar.
Volem que l'estudiant s'involucri més en el seu procés d'aprenentatge,
que sigui molt més actiu i que el professorat aprenguem com aconseguir
aquest canvi.
Com hem explicat, aquest projecte es desenvolupa principalment en dues
escoles,
però el Departament de Físiques Transversal de l'UPC i
té la voluntat de ser permeable a altres escoles,
però en aquestes dues escoles conviuen també altres projectes de
galàxia
i el que volem és intentar vertebrar aquests dos projectes d'escola
amb el projecte transversal de física per incorporar aquests canvis
i establir sinergies entre els projectes.
El que diria primer és que nosaltres tenim un repte molt difícil,
en particular físics i matemàtics,
perquè són els que rebem els estudiants de Batxillerat
i hem de fer un filtratge també i una educació pertinent a aquesta gent.
La base amb la qual arriben és molt diversa
i això condiciona també el nostre enfoc i ho fa més difícil.
Això per una banda i per l'altra l'interès dels propis estudiants
que perceben la nostra assignatura com una entrebanc que han de superar
per passar al que els creuen més interessant.
Llavors, clar, la motivació és molt important però no és fàcil.
Això per una banda i després lluitem contra una creença molt estesa
entre els nostres estudiants que han d'anar a una acadèmia
per poder superar certes assignatures
i això, malgrat que hem anat introduint correccions
a la nostra pròpia docència, continua sent un fet.
Llavors, el repte seria realment poder aconseguir
que els estudiants vinguin sistemàticament a classe,
que se sentin motivats.
I això vol dir probablement canviat la manera com ensenyem.
Però com ha dit la Muriel, ben molt condicionada per la pròpia
arquitectura.
Els grups es va optar en un cert moment
per fer grups de 50-60 persones a classe
i es fa teoria i problemes, tot en aquests temanys de grups.
Si volguéssim anar a un model més sexó, més americà,
faríem tres grups grans,
seleccionant els millors speakers, com es fan als Estats Units,
i després fer grups de 8-10 persones per seguir aquesta gent.
Això jo crec que seria molt millor,
perquè l'estudiant el faries treballar a classe
i el faries un seguiment autoritzat, homework,
el que es fa normalment als Estats Units.
L'estructura que tenim a docent no és aquesta
i, per tant, ara mirarem a veure quin tipus d'experiència podem fer
per que els estudiants segueixin.
Però creieu-me que amb grups de 60 a classe és difícil
portar una classe, per exemple, com una classe de problemes
i fer que ells facin els grups i treballin.
És a dir, que això serà difícil.
L'altra cosa és la coordinació.
Tenim assignatures amb més de 400 estudiants.
La coordinació entre l'equip docent és molt important,
i a l'equip docent hi ha de tot.
Respecte a què podem fer,
suposo que primer és escoltar les estadístiques del projecte
i el guiatge que ens donin,
perquè puguem veure realment els estudiants
que és el que els agradaria més.
I a partir d'aquí intentar redireccionar el nostre ensenyament.
I això sempre es pot fer a base de fer un grup pilot, per exemple,
i sempre buscar aquells professors dels 8, 10, 12 que hi ha en un equip,
els que tu perceps que tenen una dinàmica millor
o més predisposició al canvi.
Assignar-los un grup pilot i assetjar aquest tipus d'experiències
perquè no hi ha res millor que el convenciment
que si una persona ho ha fet i ha donat bons resultats
que la resta de l'equip també se'n convenci.
I aquesta és una mica la nostra feina.
Doncs primer que miri, per exemple,
tots els projectes americans que estan treballant molt
en la docència de la física,
el que passa és que no ens podem comparar perquè tenen molts
laboratoris,
però hi ha molt material organitzat i que ells poden mirar.
I l'altre és que es deixin aconsellar,
que es deixin aconsellar pels professors que ja fa anys que fan
classes
i fins i tot, perquè no, assistir a alguna classe,
com fan els instituts, els que arriben als professors internins,
van a la classe titular per aprendre
i anar a diferents classes i ells mateixos veure
què és el que m'agrada d'aquí, d'allà,
perquè és veritat que quan arriben,
no tenen aquesta experiència.
Per tant, el guiatge és fonamental.
Igual que aprenem a fer recerca hem d'aprendre a fer docència.
I per tant, guiar-los bé, posar-los un tutor, si pot ser,
una persona d'experiència que tu saps que ho fa bé,
perquè tots sabem al departament qui són els cracs de la docència,
això s'acaba sabent,
doncs intentar que aquestes persones,
via el contacte directe amb aquest professor,
vagin adquirint els coneixements necessaris.
Jo simplement agrair-los i sobretot, perquè jo com a director
no estic tan involucrat com ells,
l'empenta que estan portant i que és meritòria
i el fet, com ha comentat la Muriel i també la Clàudia,
de que intentem fer una mica de recerca sistemàtica
i ben feta sobre l'ensenyament de la física
a la nostra universitat, com ja també s'ha fet
a altres universitats espanyoles i de fora.
I de l'anàlisi d'aquest podem sempre treure millores, segur.
Perfecte, moltes gràcies per haver vingut i per l'entrevista.
Gràcies.